Jag undrar faktiskt hur du hittade oss.
Det är svårt att missa ett spår av lik.
Husvagnsparken.
Barnet som du försökte köra på och sedan dränka.
Ni måste känna er stolta.
Pojken på trehjulingen. Det var du.
- Hur många fler har ni slaktat? - Alltför många.
Barnet som du trodde att du räddade, hans liv var allt som krävdes.
Om du inte hade lagt dig i hade mamman fortfarande varit vid liv.
- Det är ditt fel. - Men du hittade oss.
Genom Guds nåd.
Det innebär att vi är mycket nära slutet på vårt uppdrag.
Att slakta familjer och mörda barn, är det ert uppdrag?
Vi sörjer över varje taget liv.
Men det är Guds vilja att vi ska rädda själarna på så många...
Jag vet inte vilken jävla Gud ni tror på,
men ni är sjuka allihop.
Man säger alltid så om uppviglare.
Om Noa till exempel. Sen började det regna.
Vem skickade hit dig?
Ni kan väl fråga er Gud? Han verkar ha svar på allt.
Var är monstret? Barnet som du skyddar?
Jag säger inte ett jävla skit.
Genom lidande når vi insikt.
Released on www.DanishBits.org
Peter, var är du? Jag fick ditt kassa meddelande.
Försök dig inte på det här utan mig.
Miranda är ensam hemma med Nadia. Jag är orolig. Ring mig.
- Hur mår du? - Toppen.
Det här är en stor dag för dig.
Jag gick just igenom resultaten från din senaste behandling.
Och det gläder mig att enligt din SED-nivå
sker det en stadig återväxt av monoklonala erytrocyter.
Efter din sista behandling idag kommer dina upir-retrovirala värden
att ligga så lågt att vi inte ens kan mäta dem.
Du blir alltså symptomfri och hungern kommer att vara borta.
- Vad står på? - Något har hänt med barnet.
- Är hon sjuk? - Vi får skjuta upp behandlingen.
- Nej, det går inte. - Jag gör vad jag vill.
Det här är en kritisk tidpunkt.
Utan den här slutliga behandlingen
kommer de giftigaste och mest motståndskraftiga retrovirala fragmenten
att inta det mikrobiella tomrummet, våldsamt föröka sig
och ansluta sig till ditt DNA. Sen sker en rad okända mutationer
vilket kan få katastrofala resultat.
Då blir det omöjligt att återvända,
och allt vi har vunnit och allt ditt lidande har varit förgäves.
Okej, då. Få skiten överstökad.
Vi ska bara förbereda dig först.
Vad vill du göra idag, lilla fröken?
Nej, nej. De äter man inte, lilla dummer.
Nej.
Tittut!
Var det du som gjorde det?
Tittut!
Ring mig så fort mr Godfrey är redo.
- Vad i helvete har du nu gjort? - Jag har gjort många saker.
- Kan du vara lite mer specifik? - Du kanske kan berätta varför
Barbiedockan som du har kokat ihop därnere
låtsas vara min dotter.
Jag kopierade och överförde Shelleys medvetande till en perfekt värdanatomi.
Jag ger henne en chans till ett liv hon aldrig har fått leva.
Ett liv fritt från glåpord och anklaganden.
Du har ingen rätt att utföra experiment på mina barn!
Håll käften, Olivia!
Du har lika mycket moderskänslor som en spindel.
Låtsas inte att du bryr dig om Shelley.
Hur vågar du ifrågasätta mina känslor för min dotter?
När hon var barn vägrade du hålla i henne.
När hon försvann var du lättad.
Du kunde inte ens dölja din avsmak när hon återvände.
- Det är en grym lögn! - Roman hade rätt.
Det enda du varit en öm mor åt är dina egna själviska drifter.
Så... berätta varför du är här.
Jag är döende.
- Som vi diskuterade... - Du har skapat liv i labbet.
Varför kan du inte använda samma process och göra mig frisk?
Olivia, det är två skilda saker.
Upir-DNA är inte kompatibelt med gensekvensen.
Men jag har ätit av dina misslyckade experiment, och de har gett mig näring.
Är det inte logiskt möjligt att ditt perfekta experiment
inte bara skulle ge mig näring, utan också nytt liv?
Det är önsketänkande, Olivia. Hur har du ens kommit på det?
Vad ska jag göra då, ge upp och dö?
Har du talat med dr Zheleznova-Burdukovskaya?
Hon lurar dig. Du vet inte vem den kvinnan är.
Gud må förbarma oss från hennes onda plan, vad den än visar sig vara.
Du har i alla fall världens duktigaste onkolog.
Jag diskuterade just en ny behandling som verkar lovande.
Man extraherar ett enzym som bara finns i kärnorna
av zingabärens blomfamilj.
Den ersätter den näring cancercellerna behöver med tomma kalorier.
Cellerna får alltså skräpmat, vilket gör att kroppen återabsorberar cancern
och restprodukterna försvinner via ditt matsmältningssystem.
Håll modet uppe,
och ha tillit till att varje dag för med sig nya mirakel.
Tack för dina uppmuntrande ord.
- Jag är här för att hjälpa. - Givetvis.
Mor, se på din son.
Efter idag blir jag av med skräpet som du smittade ner mig med.
Vi har inte tid med att vara efterkloka.
Det här är vår sista möjlighet. Du måste vara stark.
- Han är mitt blod. - Han är din fiende.
Han är orsaken till ditt lidande. Barmhärtighet är ett svaghetstecken.
Det kanske finns en annan utväg.
"Döden löser alla problem. Ingen människa, inget problem."
Så sa kamrat Stalin.
Vad vet du om zingabärets blom...
Kärnorna? Det är värdelöst som cancerbehandling, totalt utan verkan.
- Hurså? - Ingen orsak.
Hej, kom in. Tack för att du kom.
Inga problem. Vad händer?
Det här...
Det här är till dig.
Jag uppskattar verkligen allt som du har gjort...
Jag... Det här kan jag inte acceptera. Det är fyra gånger...
Full stridsbetalning. Ta pengarna, och följ rådet du gav mig.
Lämna stan.
Det finns inget bra här, inte för någon.
Tack.
Vad ska du göra då?
Jag har alltid velat tillbringa vintern i Paris,
eller... på något annat ställe, långt härifrån.
Innan jag blir helt jävla galen.
Du gör rätt.
Förr eller senare begår Olivia ett misstag.
Och då får hon stå till svars för sina handlingar.
Jag fick lära mig att tänka att monster kodifierades i myter
för att vi skulle kunna bemöta vårt omedvetnas rädsla.
Nu inser jag att jag faktiskt har haft sex med ett monster i...
tjugo år.
Nåja...
- Sköt om dig, Norman. - Ja, du med.
Det är allt jag har.
Då ska jag ordna med förberedelserna.
Han behöver följa med mig en tid.
- Hur länge då? - Så lång tid som det tar.
- Vad ska du göra med honom? - Det är bäst att du inte vet.
Tänk dig noga för, Norman.
Du bländar mig med dollartecken
så att du kan ha ihjäl din tjej i smyg?
- Vad pratar du om? - Tror du inte att jag fattar
när någon försöker lura mig?
Har du följt efter mig?
Från ditt kontor till vapenaffären och sen hit.
Valde du hålspetskulor?
Du vet vad hon är.
Och vad hon har gjort.
Även om du klarar av att döda henne, tar snuten dig på en gång.
Och tro inte att jag inte vittnar mot dig.
Hon förstörde min familj.
Det är en vacker dag.
Ta en sista titt, Norman.
Sker mordet i berått mod får du dödsstraff.
Nu måste du gå härifrån.
Vad händer annars?
Ska du döda mig med?
Ge mig vapnet.
Var är hon?
Säg åt den svekfulla kosacken att söka upp mig.
Du hinner inte sova.
Vi har långt kvar.
Kvicksilver.
Ett av få ting som dödar en demon av ditt släkte.
Ni brukar visst kalla det "mercur".
Gissa hur många termometrar jag krossade för att fylla den här?
Det finns ett särskilt zigenarord för den här sortens smärta.
Jag måste ha tänkt på ett annat ord.
Varför är du villig att lida så här för att skydda ett barn
som kommer att förgöra oss alla?
Är du så förvirrad att du inte ser vad du gör,
att du skapar helvetet på jorden?
Vi vill båda samma sak. Inga fler mord.
Men du har lösningen.
Berätta var jag hittar demonen.
"En blick tom och skoningslös som solen
Mörkret faller åter
Men jag förstår
Att 20 århundraden av stenfast sömn
Ansattes av en mardröm
Om en gungande vagga
Och vilken rå best
Dess ödestimma kom så till slut
Ansattes av en mardröm
Hasar sig mot Betlehem för att där födas"
Ge honom tid att samla sina tankar.
Hallå, chefen. Du har besök.
- Den sexiga privatdetektiven. - Skicka in henne.
Vad kan jag göra för dig, miss Padilla?
Jag hindrade just Norman Godfrey att mörda sin flickvän.
- Det är en allvarlig anklagelse. - Vi vet båda att han har motiv.
Och medel.
Att jag dök upp i porten gjorde bara att hans första försök gick i stöpet.
Han tänker inte klart. Han kommer att försöka igen.
Han har vapenlicens och har inte brutit några lagar.
Jag kan inte anhålla honom utan fullmakt.
Använd ditt överläge.
Säg åt honom att han står under uppsikt. Gör vad fan du måste.
- Håll honom bara undan från henne. - Tack för varningen.
- Jag ska undersöka det. - Tack.
Jag renskrev min rapport om konversationen vi hade häromdagen.
Olivia Godfrey...
Du sa att du fick tag i hennes fingeravtryck i hennes hus.
Ja.
Var hon hemma då?
Konstapeln, kom in ett ögonblick.
Vad är syftet med det här?
Sätt miss Padilla i häktet.
Olaga intrång och misstanke om inbrott.
Vad? Vad gör du?
Mitt jobb.
Vad? Vad... Släpp mig!
Vad i helv... Släpp...
Släpp mig!
Din privatdetektivkompis hälsade på mig idag.
- Är jag anhållen? - Jag vill också ha ihjäl Olivia Godfrey,
lika mycket som du.
Hon dödade min syster.
Jag är ledsen.
Jag kom till stan för att hitta mördaren.
Och nu vill jag döda henne.
- Varför har du inte gjort det? - Hon misstänker mig.
Hon är förberedd på att jag är ett hot.
Men dig litar hon på.
Du kan komma henne nära.
Varför är det viktigt?
Din jävel! Du är för fan död!
BOGSERING
Fan också!
Svara, din jävel.
- Destiny, hör noga på. - Tack gode Gud att du äntligen svarade.
Jag har försökt nå dig i timmar. Var är du?
Möt mig hemma hos Roman, med en gång!
- Vad har hänt? - Jag förklarar när vi ses.
Kom dit på en gång.
MISSAT SAMTAL
Hur mår min flicka?
- Vad läser du? - En bok om tvillingar.
Hur de kan känna av varandras känslor.
Precis som Priscilla och jag.
- Jag har goda nyheter. - Vad?
Ditt medvetande har nu överförts till Priscilla.
Jag vet. Jag kände när det hände.
Det betyder att det finns en ny version av dig.
En som inte måste vara rädd längre.
Tack.
Det innebär att vi nu är redo för fas tre.
Det är okej, farbror Johann. Jag förstår.
Det är dags för den här kroppen att få sluta.
Jag är redo.
- Känner någon annan till det här? - Ingen.
De enda som får veta är Norman och Roman.
Så snart... proceduren är genomförd.
Vad ska du göra med ditt nya liv?
Ta på mig en bikini och lära mig surfa.
Det här är vad jag vill.
En chans att börja om.
Då ska vi agera snabbt.
Jag vill träffa min mamma först.
Ska du berätta för henne om överföringen?
Nej.
Låt henne tro att jag är död.
Mamma?
Det är ännu så ovant att höra dig tala.
Det är ovant för mig att röra på läpparna och höra ord.
Dr Pryce sa att det var fysiologiskt omöjligt.
Vi begår alla misstag, mamma.
Jag borde ha hjälpt dig mer.
- Jag vill be om ursäkt. - För vad?
Att ha mig till dotter måste ha varit väldigt svårt.
Att se mig varje dag och se något du kände så mycket skuld
och ansvar inför.
Jag förstår varför du ville hålla mig gömd.
För att skydda mig. Jag ville också gömma mig.
Du älskade mig så gott du kunde.
Kärlek är... inte något jag vet hur man gör.
När Roman spelade Plåtman i fjärde klass,
då satt du uppe sent i flera dagar och jobbade med hans dräkt.
Du grät när han kom in på scenen.
Jag var så nervös för hans skull.
Han hade sådan scenskräck. Han försökte...
Han glömde säga "oljekanna" och stod bara där hela tiden.
Jag har sett hur farbror Norman ser på dig.
Jag skulle ge vad som helst för att någon skulle se på mig på samma vis.
Bara en enda gång.
Jag har varit så självisk.
Du fann kärlek.
Och i den här världen är det en bra sak.
Jag har inte varit en bra mamma.
Jag gjorde det svårare.
Kan vi börja om?
Det blir bättre den här gången, det lovar jag.
Ja, det är klart.
Adjö.
Dr Pryce bad mig att ge dig något
som lindrar smärtan under behandlingen.
Jag återkommer.
De känner till Nadia
Må alla mina fiender bli till aska.
Öppna den jävla dörren.
Nu!
Berättar du för någon att jag är här, då spetsar jag ditt huvud på en påle.
BEGRÄNSAT TILLTRÄDE
- Var är min son? - Försvunnen.
Han slutförde inte sin behandling. Ditt arv är fortfarande tryggat.
Han förblir upir.
Något hände. Något förbluffande.
Shelley kan prata. Plåtman hittade ett hjärta.
Jag har ingen aning om vad du pratar om.
Jag måste inte vara den här personen. Detta jag.
Olivia, vi måste faktiskt ta itu med din svaghet för merlot.
Det är inte merlot, Johann. Jag har druckit av livets vatten.
Behåll ditt fåniga experiment.
Jag väljer Norman och lycka för min son och dotter.
Jag dör hellre av en elakartad tumör än att jag fortsätter att leva som en.
Kära nån.
- Han måste till sjukhus... - Nej.
Han är därinne.
Snälla, säg att han kommer att bli bra.
Vad jag kan säga är att...
när jag lämnar tillbaka honom så är vargulfen försvunnen..
Vad jag inte kan säga är om han kommer att leva eller dö.
Men det är helt säkert att om ingenting åtgärdas,
följer bara mer död.
- Vem är det här? - Lyssna på vad han säger.
Du vägrar ju lyssna på mig.
Hur många gånger har du förvandlats på fel dag?
- Vad har du berättat om mig? - Allt.
Det här var en gåva från min far.
Han förvandlades på fel måne.
Din blick är likadan som hans.
Din kropp förfaller.
- Ut härifrån, för helvete! - Vi försöker hjälpa dig.
Vad fan, Destiny? Att du kunde vara så jävla dum!
Slaktarna är ute efter Nadia
och du tycker att det här är en perfekt tidpunkt för
- en jävla vargulf-intervention? - Det här är din enda chans.
Du måste följa med honom, för jag klarar inte av
- att hjälpa dig längre. - Jag går ingenstans.
Men du kan inte hjälpa någon om du dör. Ingen...
- Släpp mig, för fan! - Vad gör du?
Förlåt.
Gåvan du fick...
har förvrängts.
Om du kallar på vargen igen,
då kommer du att tillhöra honom.
Utan möjlighet att återvända.
Vi har ont om tid.
Låt mig hjälpa dig.
Ni har inget här att göra!
Det här är ett hem, inte en studentförening!
Så ni...
- Vad i helvete händer? - Gå till barnets rum.
Lås in er, på en gång.
- Ja, men... - Gör det bara!
Ta hans huvud.
- Var är Miranda och barnet? - Däruppe.
Hämta dem och stick härifrån!
Ingen fara, hjärtat mitt.
Jag ska inte låta något hända dig.
- Vad gör du? - Jag måste kolla att han är oskadd.
Gå inte ut, de dödar dig!
Lämna mig inte!
Ta barnet!
Låt henne vara, din jävel.
Ni tar er in i mitt hus för att döda mitt barn?
Snälla! Nej!
Din jävel!
Prisa Gud.
Är ni oskadda?
Han började bara blöda.
Jag älskar dig så mycket.
Hon älskar dig med.
Du är hennes far.
- Varför förvandlas han inte tillbaka? - Han kan inte det.
Akta.
Peter, det är jag.
Gör inte så här.
Snälla Peter.
Du dödar honom.
Jag visste inte om du tänkte komma.
Nu gör vi det här.
Du kan fortfarande gå härifrån med rena händer.
Men när vi har gått in genom dörren finns det ingen återvändo.
Det måste finnas något vi kan göra. Kan någon hjälpa honom?
Den enda som jag kände ligger död här utanför.
Du! Det är okej.
Det är okej.
- Det är över. - Ja.
Min syster sa att upirer var svåra att döda.
Halshuggning och kremering är det enda som tar kål på dem.
Kremeras hon finns inga bevis kvar.
Middag och bio, sen binder jag henne vid en påle och bränner upp henne?
Du måste hugga Olivia i hjärtat.
- Du sa ju att jag... - Det tar inte död på henne.
Men ett direkt hugg i hjärtat gör att hon svimmar av,
och då kan vi förflytta kroppen för att sen bränna den.
Herregud.
Bladet måste doppas i antikoagulerande medel.
Något i stil med heparin. Det är väl inget problem?
Nej.
- Vad fan är det här? Jag menar... - Att öva på.
Du får bara en chans.
Sikta under bröstbenet och vrid uppåt, mot ryggraden.
Jag är läkare, jag vet var hjärtat sitter.
Visa mig då.
Fan också.
Tur att du är psykiatriker och inte kirurg.
Sikta lägre, hugg uppåt.
Igen.
Snälla, förlåt mig.
Slut dina ögon, mitt barn
Och sov
Må ingen ondska
Eller mörker finna dig
Och må du drömma glädjedrömmar
Din mor är alltid hos dig
I mitt hjärta bär jag dig
Och där är du trygg
Vårt band kan ingen någonsin bryta
Och må du drömma glädjedrömmar
Din mor är alltid hos dig
Ripped and synced by DBRETAiL